Mor talte ofte om himlen.
Om dagen så hun på skyer og om natten på stjerner.
Hun holdt mest af stjernerne. Nogle gange legede vi en leg-
- som vi kaldte "hvad er der bag himlen".
Vi forestillede os mørke eller stærkt lys-
- eller noget andet ukendt.
Men det varjo kun en leg.
Der er intet bag himlen. Den fortsætter i det uendelige-
- og vi leger vores lege under den.
HIMLEN OVER RUHR I TYSKLAND DEN 1. AUGUST 1944
Vent, til de er inden for skudhold. Sløs ikke med ammunitionen.
Angreb klokken 12!
- Pas på, de vender! - Her kommer en!
For fanden, det var tæt på!
Bare kom an! Jeg fik ham!
Klokken 9. Pas på.
- Kaptajn! Jeg ser blå lys. - Vi ser dem også!
- Hvad pokker er det? - Er det tyskere?
De blænder mig. Jeg kan ikke se!
Tag det roligt, så går det.
Der kommer en fra venstre!
Jeg er ramt!
Andenpilot, overtag flyet.
Motor nummer fire brænder. Dæk ham!
Hold ud, Russ!
De kommer tilbage! Gå rundt om dem!
Hun bliver flået!
Vi styrter! Få din faldskærm frem!
Vi må springe, kaptajn.
- Jeg vil ikke dø! - Vi skal ikke dø, Johnson.
Russell Keys kom hjem fra krigen som så mange andre.
Han var træt af stridighederne.
Han vidste, at han ikke var den samme, som da han tog af sted.
Han havde forandret sig og tænkte på, hvad der havde forandret sig hjemme.
Men nogle gange, når man kommer hjem efter en lang rejse-
- er det, der plager en mest, alt det, der ligner sig selv.
Det er, som om man slet ikke havde været væk.
Børn spillede fodbold på den grund, han havde spillet på hver sommer.
High schoolbandet spillede i parken hver søndag-
- og mrs. Parker skældte ud på dem, der trådte på hendes blomster.
Alt det lignede sig selv, men han var forandret-
- så egentlig lignede intet sig selv.
Frøken? Hvem skal jeg tale med om et soldaterlån?
Jeg husker, hvor nervøs jeg var, da jeg friede til din mor.
- Kan du blive nervøs? - Jeg travede rundt i kvarteret.
Så gik jeg halvvejs hjem igen, inden jeg havde samlet mod.
Men jeg var naturligvis ikke lige så erfaren som dig.
Far...
Min bil så godt ud.
Vi gemte den ved skrotindsamlingerne.
Det var vel upatriotisk, men vi bidrog på andre måder.
Var det rigtig forfærdeligt?
Nej, det var ikke så slemt.
- Hvad ser du, Toland? - Blå lys. Hvad fanden er det?
- Vi må springe. Jeg vil ikke dø. - Stol på mig. Vi skal ikke dø.
Det siges, at en del mænd bar på krigen resten af livet-
- mens andre glemte den, som man glemmer gamle sko.
Så er der vel nogle, der fortsætter med at slås-
- selv om de ikke ved mod hvem eller hvorfor de ikke kan give op.
TO ÅR SENERE
Vandt vi krigen, fordi vi var i overtalt, havde bedst strategi-
- fordi vi kæmpede for en god sag eller fordi vi var de mest barske?
Nej, intet af det gjorde udslaget. Det gjorde hemmelighederne...
Det lykkedes os at bevare vores, men at afsløre deres.
Det her er Enola Gay.
Da Enola Gay kastede lasten over Hiroshima-
- vidste kun 107 mænd i landet, hvad lasten bestod af.
Flyet var ombygget til at medbringe en atombombe, og besætningen var ny.
Opgaven var så hemmelig, at de ikke engang vidste, hvad det gjaldt.
I sidste øjeblik blev hemmeligheden afsløret, og krigen kunne vindes.
Som efterretningsfolk vil I have som arbejde at bevare hemmeligheder.
Ansvaret bliver endnu større, idet det kun er her, der er kernevåben.
Jeres evne til at tie stille, og lyve, når det er nødvendigt-
- kan komme til at afgøre vores fremtid.
Giv agt!
18 nye observationer er gjort. Mest af dansende lys.
Størsteparten over det nordvestlige USA-
- og så tre over de store søer.
Kan det være russisk?
I radioen sagde de, at de er fra en anden planet.
Den slags hørte vi på Los Alamos. Vi vidste ikke, hvor det kom fra.
Ja, du har været på Los Alamos!
Vi har fået en ny hoppe. Har du lyst til at ride en tur?
Med glæde. Kommer du med?
Hun rider ikke. Hun er ikke bygget til den slags.
- Din far kører om hjørner med dig. - Det er ikke personligt. Sådan er han.
Skal du ride eller snakke?
Må du gå i biografen?
Den menige pilot Kenneth Arnold påstår-
- at han så ni tallerkenformede skiver over Cascade Mountains.
Seattle-aviserne skriver om det.
"Skriver om det, sir." Glem ikke sir.
Det vil måske volde en del opstandelse her.
Hvad tror du om det?
Det må være russerne, der er kommet ind via Beringstrædet.
- Du tror ikke, at det er marsmænd? - Nej, sir. Det gør jeg ikke.
- Interesseret i lidt sjov, soldat? - Lige nu er jeg i tjeneste.
- Det ser man ikke. - Jeg skal møde obersten.
Farvel.
- Jeg ringer senere. - Jeg tager den ikke.
Velkommen til KGFL i New Mexico. Det er den 2. juli 1947-
- og her er Dinah Washington med "Stairway to the Stars".
Alle tiders!
Satans!
Er her nogen?
Vi tror, at vi så Guds engle danse.
Eller måske et fly fra White Sands, som havde mistet styreevnen.
De så altså et fly styrte ned?
Hvis det var Guds engle, så befinder de sig ved Pine Lodge.
Ja!
Undskyld, at jeg forstyrrer, sir.
En ranchejer har fundet noget, De burde tage et kig på.
Sue! Jeg er i gang med noget.
- Jeg må tale med dig. - Jeg må tale med dig. Jeg ringer.
Alt dette affald skal køres til basen.
Alle dine mænd afventer en gennemgang på basen.
Også jer to.
- Er der nogen vidner? - Ja, sir. Brazel her.
Vi vil sætte pris på, at De tier om det her.
- Af sikkerhedsgrunde. - Det er fra rummet, ikke sandt?
Det var en overvågningsballon, der faldt ned på marken.
Den havde radarreflektorer fremstillet af dette materiale.
En spionballon kan afsløre, om russerne har en atombombe.
Projektet er hemmeligt og hedder Mogul. Sikkerhedsklasse A-1.
- Jeg må sige noget til reporterne. - De har allerede fået information.
KGFL har besøg af en ranchejer, der har noget interessant at sige.
- De har fundet affald på ranchen. - Ikke almindeligt affald.
Det var en slags metal, jeg aldrig har set før. Den så rumagtig ud.
- Vi må lukke munden på ham. - Vi valgte at lade ham være.
For at aflede opmærksomheden fra Mogul.
Folk slikker den slags i sig.
- Det ville jeg ikke anbefale. - Og hvorfor ikke?
Folk vil tro på det, og det kan lede til panik.
Det siger du ikke?
Hvad skriver vi i pressemeddelelsen: Flyvende skive? Flyvende tallerken?
FLYVENDE TALLERKEN PÅ RANCH VED ROSWELL
Var det dele af et rumskib?
Nej, det var en spionballon. Sikkerhedsklasse A-1.
- Men det mærkelige metal... - Det tilhører projektet.
Sikke en flyvende tallerken...
Kolliderede det hemmelige projekt med noget?
- Det går jeg ud fra. - Hvad kolliderede det med?
I vinder på at være forberedte.
Når I skal tage vildmarksmærket, kender I hele terrænet.
- Er det ikke snyd? - Sådan tænker en spejder ikke.
Vi har gjort det her 14 gange. Er vi ikke parate nu?
Man er parat, når man føler sig helt sikker.
Når man er sikker på, at intet kan overraske en.
Du godeste!
Jackie Robinson har nu afgjort 19 kampe i træk.
Interessen for Robinson vil holde sig-
- og det samme gælder negeren Larry Doby...
Nu slipper vi ikke af med dem.
Hvad mener I om det her flyvende tallerken-ståhej?
Jeg tror, at det er russerne, der er på spiontogt.
Jeg tror, at det var os selv, der testede nyt spionudstyr.
- Eller måske tyskerne. - Jeg holder på marsmændene.
- Owen. Jeg vil tale med dig. - Sue...
Vent lige et par minutter.
Vent et øjeblik, og sig til kvinden derude, at jeg er optaget.
Du, Marty...
Hun ved, at du lyver, så lyd så ærlig som muligt.
Undskyld, frøken, men kaptajnen var nødt til at tage af sted.
- Flyvende tallerkener? - Fortsæt lige frem.
- Vi har information. - Lige frem.
Vi ved, hvor en er styrtet ned.
Jeg var ude at træne med drengene før vildmarksprøven.
- Vi synes, at det er snyd. - At forberede sig er ikke snyd.
Tak, kaptajn. Vi var på vej op her...
Det er vel ægte, sir?
Oftest forandres mennesker langsomt.
Efter en tid er de blevet en anden.
Men nogle ved præcis, hvornår deres liv forandrede sig.
De så deres kommende ægtefælle, eller deres barns første smil.
En del mennesker forandres ikke af noget godt-
- men de har oplevet noget, der får dem til at se anderledes på tingene.
- Fin knægt, du har, Russel. - Han ligner sin mor.
Det er sandt nok.
Du har været heldig. Byens kønneste pige og en god dreng.
Desuden har du alle minderne fra din heroiske ungdom.
I dit sted ville jeg være lykkelig og ikke gå rundt og surmule.
Jeg har det fint, Bill.
Jeg har bare svært ved at sove.
Lad ham være! Slip ham!
- Undskyld. - Helt i orden.
Der dukker billeder op i hovedet-
- som gør, at jeg ikke kan koncentrere mig.
Billeder fra krigen?
Jeg blev skudt i maven.
Jeg var ved at dø, og flyet styrtede mod jorden.
Tre dage senere befandt jeg mig på en mark i Frankrig-
- sammen med alle mine mænd.
Ingen af os vidste, hvor vi havde været, hvordan vi var havnet der-
- eller hvorfor vi ikke var døde.
Hvad sagde dine mænd?
Vi talte aldrig om det.
Men der skete noget med mig.
Jeg ved ikke hvad...
Men det er, som om det stadig sker.
"Nu er du min fange."
- Lad mig være! - Du drømte, Russell!
Der sker ikke noget, skat. Du er her hos mig.
Det var en drøm. Det var en drøm.
Der sker ikke noget, skat. Der sker ikke noget.
Det var ikke en drøm.
For Guds skyld, Russell! Hvordan kommer vi ud?
Pyt med det!
- Bare de ikke kommer ind. - Hvem må ikke komme ind?
Det vil du ikke vide!
- Russell! Russell! - Nej!
Hvad er det, der sker med dig?
Skal pressen også høre det her?
Løgne kan vi styre-
- men det her må ikke komme ud.
- Hvem fandt det? - En far og hans sønner.
- Har du taget dig af det? - Ja, det er ordnet.
Det var godt, at du kom til mig med det her.
Det vil du ikke have gjort forgæves.
Da jeg var inde i fartøjet, så jeg fem sæder-
- men kun fire lig.
Finkæm en cirkel i 320 km radius.
Hvis noget slap levende herfra, vil jeg vide det.
Mennesker er ensomme af mange forskellige grunde.
En del er født onde, andre er født for blide.
Men de fleste bliver det ved et tilfælde-
- af ulykkelige omstændigheder eller på grund af et knust hjerte.
- Hvad er der galt med kyllingen? - Det var nok ikke kyllingen, Tyler.
Gå bare hjem, Sally. Jeg tager mig af resten.
Eller ring til Fred og sig, at du forlader ham og børnene for mig.
Det må jeg hellere gå hjem og fortælle ham.
Han er ikke god nok til dig.
Mennesker er ensomme af mange forskellige grunde.
Så meget ved jeg, at uanset hvad folk siger-
- så ønsker ingen at være alene.
Har du set skohornet?
- Skal du gå i aften? - I morgen skal jeg være i San Antonio.
Jeg kan ikke lugte af sved efter rejsen.
- Har børnene spist? - Du er servitrice, du giver dem mad.
Jeg skal af sted. Vi ses om tre uger.
Ring til hovedkontoret, hvis der er noget. De ved, hvor jeg er.
Hjælp mig.
Stå her et øjeblik.
- Tom... Vågn op, skat. - Hvad sker der?
Ingenting, men du må sove på sofaen.
- Hvem er det? - Det taler vi om i morgen.
Hent en pude og det ekstra tæppe i min seng.
De burde gå til læge.
Jeg klarer mig. Jeg skal bare samle tankerne.
Tak. Tak, fordi De lukkede mig ind.
Godnat.
- Hvem er det? - En fremmed, der er såret.
- Hvor længe skal han have værelset? - Til han har det bedre, vil jeg tro.
Hvad er der med din næse, mor?
Nogle mennesker er holdt op med at håbe, at deres liv forandrer sig.
De lever bare videre-
- og hvis der skete en forandring, ville de først ikke bemærke det.
Bortset fra at de ville føle sig lidt nervøse.
Mor og jeg kaldte det "køre-bil-følelsen"-
- for sådan havde jeg det, når vi kørte langt eller til et nyt sted.
- Hvordan har De det? - Meget bedre.
- Hvad er det her? - Morgenmad.
Tak. Jeg tror, jeg venter lidt.
I badeværelset er der håndklæder-
- og tøj, som min mand brugte, inden han tog på i vægt.
De er meget venlig.
Deres mand værdsætter ikke den venlighed hos Dem.
Og han ser ikke, at De er bedrøvet. Men det er De ligeglad med.
Jeg forstår Dem.
En del ting taler man ikke om med en, som ikke viser betænksomhed.
- Hvad har De været ude for? - En ulykke.
- Hvilken slags ulykke? - I landbruget.
- Har De et landbrug her i området? - Nej...
Jeg kørte med nogen.
- Hvad er der? - Jeg havde hovedpine, da jeg vågnede.
- De fortalte om ulykken... - Jeg har ikke lyst til at tale.
- Har De noget imod, at jeg hviler? - Ikke spor.
Jeg stiller bakken her, så kan De spise, når De vågner.
De har faktisk ret.
Jeg er ligeglad med, om min mand ser, at jeg er bedrøvet.
Tidligt om morgenen den 5. Fandt man dette affald-
- uden for Roswell i New Mexico.
I starten sagde man-
- at det stammede fra en nedstyrtet flyvende tallerken.
Den ballon vil vi i dag punktere og erstatte den med en af vore egne.
Dette er en vejrballon.
Hundredvis af den slags svæver dagligt over USA.
De kommer ikke fra rummet. De bliver fremstillet i Cleveland.
Det her er dens radarreflektor. Den måler vindhastigheden.
Intet af dette kommer fra rummet.
Reflektoren fremstilles i New Jersey, og ballonen i Cleveland.
- Et øjeblik, sir. - Ja, kaptajn.
- Hvad gør vi nu? - Med hvad?
- Med fartøjet og ligene. - Hvilket fartøj?
Hvilke lig?
WRIGHT FIELD KRAFTVÆRK DAYTON OHIO, 9. JULI 1947
- Det er tydeligvis organisk. - Intet er tydeligt.
Lfølge Jenkins har den ligheder med en dyrecelle.
Men Kraus siger, at det er en slags svamp-
- og når vi undersøger den igen, taler meget for det.
Den synes at kunne forvandle sig til netop det, vi ønsker, den skal være.
De må hellere kigge ind til dr. Goldin.
Da jeg skulle undersøge liget fra fartøjet, gjorde han sådan.
- Er det tysk? - Nej, hebraisk.
Hvad har han gjort med liget?
Gode Gud!
Jeg vil ringe til Fresno i Californien.
Madison 4-5-7-3.
Ja, frue. Tak.
Af min ni mand store besætning...
...er otte døde.
Og min andenpilot, Johnson...
...han ligger på sygehuset og ventes ikke at blive rask.
Hvad er der sket med dem?
Det er der ingen, der ved.
Man ved ikke spor.
- Hvad vil du gøre? - Jeg vil til bunds i det her.
Nej, lad være!
Jeg duer hverken som mand eller som far, før jeg ved, hvad der foregår.
Hvad forventer du at få at vide?
Du hedder Bishop, ikke? Du fløj oberst Campbell fra Fort Worth.
- Destination? - Hemmeligstemplet.
Hærens efterretningstjeneste. Jeg må have besked.
Kaptajn Crawford, ikke sandt?
Oberst Campbell sagde, at De måske ville tale med mig.
Frøkenen har besøg.
Har du mulighed for at komme med på en tur?
- Jeg henter min biljakke. - Jeg mener en ridetur.
Lidt løsere tøjler. Det er fint. Sådan.
Går det godt?
Hurtigere? Er du sikker?
- Hvor har du lært at ride? - På et job, før jeg kom i hæren.
Det var godt, at du kom.
Jeg var bange for, at du ikke ville med.
Din far er imod, at vi ses. Han har ikke høje tanker om mig.
- Jeg er ikke min far. - Det ved jeg.
Du er som solen og månen for mig.
Som solen og månen.
- Nu kan du sidde af. - Tak.
Anne...
Jeg begyndte som reserveofficer og bliver måske ikke mere end kaptajn.
- Det spiller ingen rolle. - Men jeg vil fremad alligevel.
Jeg er ikke dum, oh jeg ved, hvad jeg kan.
Anne...
Vil du være min hustru?
Det, der lige skete...
Den slags ville jeg kun gøre med den, jeg vil giftes med.
Bliv min hustru!
Jeg vil fortælle din far det. Ved du, hvor han er?
Det var, som om han kunne nå ind i min hjerne-
- og bruge mine minder som udgangspunkt for en dialog.
- Jeg er ikke helt med. - Jeg var der...
...i det lokale...
...i Dresden, hvor jeg holdt min bar mitzvah.
Hvis jeg kunne være blevet der-
- kunne jeg have talt med min far igen.
Jeg vil møde min far.
- Hvad i alverden er der sket? - Begge to er døde.
- Vær venlig at stige ud af bilen. - Hvad har jeg gjort?
Stig venligst ud.
Tak, nu overtager jeg.
Crawford, hærens efterretning. Jeg har nogle spørgsmål.
Undskyld, at jeg tropper op sådan her.
Nogen i gruppen lækker.
De er ikke mistænkt, men De kan hjælpe med at finde den, der lækker.
Har det her med det, der skete dr. Goldin, at gøre?
- Ja, delvist. - Jeg forstår ikke på hvilken måde.
Fortæl, hvad De mener, der skete.
Dr. Goldin var i samme lokale som den, der viste sig at være i live.
De kan åbenbart... Det er ufatteligt...
Vi så det på celleniveau.
- De kan blive præcis, hvad de vil. - Nu forstår jeg ikke...
De kan antage menneskeform.
Dr. Goldin troede, at han var 13 år og oplevede sin bar mitzvah.
Han så sin far. Det blev åbenbart hans død... og gæsten.
De har været en stor hjælp.
De forstår sikkert vigtigheden af, at De ikke nævner det her for nogen.
- De kan altså antage menneskeform? - Ja, utroligt nok.
Og dr. Goldin døde efter at have haft kontakt med et af væsenerne?
Man bør undgå langvarig kontakt med dem.
- Hvordan føles det? - Som om jeg svæver.
Har du hovedpine eller noget i den stil?
Nej.
Godt. Det er godt.
Tom!
Becky!
Det var fantastisk!
John kan trylle meget bedre end Tom.
- Er du ikke sulten? - Han er aldrig sulten.
Hvordan går det med dig? Er hovedpinen væk?
- Nej, den havde jeg glemt. - Godt. Det var godt.
- Hvor kommer du fra? - Jeg er fra Des Moines.
Det er 1500 km herfra. Der kommer mit tryllesæt fra.
- Sid ordentligt og opfør jer pænt. - Det er der, jeg voksede op.
Siden har jeg arbejdet lidt overalt. Mest på gårde.
- Hvordan kom du til skade? - På en maskine.
- Stop. Han er jo vores ven, John. - Ikke min.
- Du synes at være kommet dig. - Som sagt skulle jeg bare hvile mig.
Tager du så videre, nu hvor du føler dig stærkere?
Det gør jeg vel, men jeg har brug for et par dage til.
HÆRENS HOSPITAL FORT BLISS, TEXAS, 11. JULI 1947
Mens man er lille, siger ens mor, at man ikke må se ind i solen-
- for ellers kan man blive blind.
Men nogle gange er man så nysgerrig-
- at man gerne løber risikoen for at forstå tingene bedre.
Det var pokkers!
Jeg tog noget med til dig.
Tak, kaptajn. Er du blevet gift?
Med hende? Hende fra banken?
Ja, med hende.
Hvad pokker laver du her, kaptajn?
Tro ikke, at jeg ikke er glad for at se dig.
Ved du, hvordan det er gået med de andre?
Hvordan er det gået?
De er døde.
Af det her?
Stort set.
Og du? Hvorfor er du rask?
Jeg ved det ikke.
Tror du på Gud, kaptajn?
Ja, det gør jeg.
- Hvad med dig? - Ikke så det gavner mig nu.
Jeg ville ikke lyde bitter, kaptajn.
Jeg burde takke dig.
Du reddede jo mit liv.
Hør, Johnson...
Bortset fra alle de drømme, jeg har haft-
- kan jeg ikke huske, hvad der skete.
Synd, for du optrådte som en førsteklasses helt.
Hvad de end gjorde ved os, så tog det nok sin tid.
Nårjeg holdt op med at skrige, hørte jeg en af de andre gutter.
Det var som om, det stod på i dagevis.
Du lå i sengen ved siden af mig. De sløsede måske-
- eller troede, at vi ikke ville gøre modstand.
De lagde en maskinpistol tæt på din seng...
...og der sad et magasin i.
Næsten som om de ikke vidste, hvordan en maskinpistol fungerer.
Men det viste du dem.
Der er bare en ting...
Du ved lige så godt som jeg, at det ikke var tyskere, du dræbte.
Det var ikke tyskere.
- Har De fundet det femte medlem? - Ikke indtil nu.
En af dem var i live, da han blev bragt ind.
Lfølge forskerne har de visse evner.
- Hvilke evner? - Det vender jeg tilbage til.
Oberst Campbell er en ynkelig mand, en idiot.
Det her kan være historiens største begivenhed-
- men obersten har snuppet ligene og lagt låg på sagen.
- Os frøs han ud ude på marken. - Mig fryser man ikke ud.
Jeg vil tage projektet fra ham og spolere hans karriere.
Den, der tager hans parti, vil også falde.
Mit indtryk er, at I ikke ville begå sådan en fejl.
Hvis I støder på den sidste levende gæst-
- håber jeg, at I siger det til andre end obersten.
Det ville vi gøre, sir.
Godt, Howard.
De har som sagt visse evner.
Led ikke kun efter små grå mænd, men også efter en mere menneskeagtig.
- Det er en smuk egn. - Det har du nok ret i.
Men det bliver man blind for i det daglige.
Det er vigtigt at forsøge at se så meget som muligt.
Af og til kan ens liv ødelægge udsigten.
Du er en speciel kvinde. Tro mig.
- Du ved ikke, hvad du taler om. - Jo, det gør jeg.
Jeg har gjort en del ting, jeg ikke havde i sinde at gøre.
Du behøver ikke at fortælle noget.
Jeg har måttet lære at lægge bånd på mine følelser.
- Det er i orden... - Det har været dét værd.
Det har ført mig til dig.
Jeg ved ikke, hvad der sker-
- og jeg er også ligeglad.
Indianerne troede, at spanierne enten var guder eller djævle.
De syntes ikke, at hvide mænd...
- Han kan jo trylle. - Jeg kan ikke lide ham.
Børn... Disse mænd kommer fra hæren.
De leder efter en mand, der har forladt sin post.
De tror, at han måske gemmer sig her i området.
Fortæl os det, hvis I har set en fremmed i området.
Tal ikke med ham. Han er farlig.
Jeg vil se, om han har nogle hærting med.
Sheriffen sagde jo, at desertøren var farlig.
Det er derfor jeg vil vide, om det er John.
Kom!
Hvor er hans tøj?
Tom!
Det er ham!
Hvem?
I tror, at I ved noget, men det gør I ikke.
- Slip mig! - Slip ham.
Jeg er stort set færdig her, og I skal ikke stoppe mig.
- Du har næseblod, Tom. - Undskyld.
Hvor er I alle sammen?
Hvad er der med dem?
Se selv.
I kommer med mig.
Sherif!
- Den mand, De søger, er hos os. - Vi tager af sted med det samme.
Min chef ringede og sagde, at militæret var her-
- og ledte efter en desertør fra en base i New Mexico.
Men jeg ved, at du kommer meget længere væk fra.
Jeg ved ikke hvordan, men jeg ved, at du kan se ind i mennesker.
De kommer snart og henter dig.
Dem her har jeg fået af min mormor.
Hun kom til Texas i 1893. De er sjove, synes jeg.
De er fra Texas - "The Lone Star State".
Vil du have en med dig? Så beholder jeg den anden.
Må jeg møde dig engang, inden du tager af sted?
Du må hellere gå ind.
Hvad er nu det? Kom nu!
Jeg ved ikke, hvad der er galt.
Den sommer skete der meget, som man ikke kunne forklare.
Man så lys på himlen, og aviserne skrev om flyvende tallerkener.
John dukkede op og forsvandt.
En tid blev alt normalt igen-
- og vi glemte alt, hvad der var kommet fra himlen den sommer.
- Er han rejst? - Ja, det er han.
- Hjem? - Ja, hjem.
Jeg kommer åbenbart for sent.
Hvad laver du her, kaptajn?
Vi ved begge to, at det ikke var tyskere, du dræbte den dag.
Det var ikke tyskere.
HÆRENS FLYVEBASE I ROSWELL 17. JULI 1947
- Du måtte jo ikke lukke hende ind! - Hun er meget stædig, sir.
Stædig... Jeg er med.
Sue! Rart at se dig.
Løjtnant Bowen... Det her er Sue.
Du kan ikke engang huske, hvad mit efternavn er.
Jeg har ikke været her i to uger for at tale om os to.
Jeg ville vise dig den her.
- Hvor har du fundet den? - Oppe ved Pine Lodge.
Vi går ind til mig.
Den aften du droppede mig til fordel for hende militærdatteren-
- kørte jeg lidt rundt.
Jeg så noget styrte ned, så jeg gik tættere på-
- og opfattede noget i et træ, men jeg så ikke, hvad det var.
Så fandt jeg den der.
Og så kom du til mig med den...
Den aften skulle jeg møde obersten-
- men han var syg, og det kom hans datter for at sige.
- Du misforstod det hele. - Sikkert...
Du er som solen og månen for mig.
Som solen og månen...
Bøh!
Du burde begynde at låse døren.
Men nu er det for sent.
Owen Crawford er den bedste chef, rådgiver-
- og hædersmand, jeg har mødt i hæren.
Anne, når du gifter dig med Owen, får du mig og Marty med i købet-
- og alle andre, der har gjort tjeneste under ham.
Skål for Owen og Anne.
Dans med mig.
Hæld også en op til mig.
Det er kun af omsorg for min datter, at jeg ikke myrder dig på stedet.
Det ville knuse hende.
Ved du, hvad jeg ønsker mig i bryllupsgave? En majorgrad.
Lavere grad duer ikke, når du gør mig til leder af Wright Field-projektet.
Det er mit projekt. Det laboratorium kommer du ikke ind i.
Jeg deler ikke din opfattelse.
Legeringen er ukendt, og det samme gælder sproget.
Den blev fundet på haveristedet ved Pine Lodge.
Får jeg ikke min vilje, offentliggør jeg den her.
Du vil få din flyvende tallerken i hovedet... svigerfar.
Nyd din forfremmelse.
Jeg ville aldrig gøre Anne fortræd.
Hun er som solen og månen for mig.
Tyler! Kan man få en ekstra kop?
Et øjeblik.
Sally kommer om lidt.
Sally?
- Har du det godt, Sally? - Jeg kommer om lidt.
- Hvad er der med dig? - Tyler...
- Jeg er gravid. - Fred bliver stolt.
Det gør mig ondt...
Mor talte ofte om himlen.
Om dagen så hun på skyer og om natten på stjernerne.
Hun holdt mest af stjernerne.
Nogle gange legede vi en leg-
- som vi kaldte "hvad er der bag himlen."
Vi forestillede os mørke eller stærkt lys-
- eller noget andet ukendt.
Men det varjo bare en leg.
Der er intet bag himlen. Den fortsætter i det uendelige-
- og vi leger vores lege under den.